Artistamutatványnak beillő politikai kötéltáncot járt a hét végén a német kancellár. Előbb a parlament szociáldemokrata frakciójának hat tagja tagadta meg a pártfegyelmet, és nem volt hajlandó támogatni az úgynevezett ökoadóra vonatkozó törvénytervezetet, amely – meglátásuk szerint – jogtalan kedvezményt biztosít a modern gázerőműveknek, és ezzel veszélyezteti a kőszén- és barnaszénbányászatot. Ezt követően Gerhard Schröder megpróbált rövid kikapcsolódást találni a Berlinben első ízben megrendezett szövetségi sajtóbálon. Folytatásként másnap nyolcezer felháborodottan tüntető bányász várta Kölnben disszonáns kísérőzenét szolgáltatva azon regionális SPD-konferenciák egyikén, amelyeken a kormányfő a decemberi pártkongresszusra igyekszik felkészíteni a tagságot. Az észak-rajna-vesztfáliai, a hesseni, a Rajna-vidék-pfalzi és a Saar-vidéki tartományi szervezetek képviselői számára összehívott rendezvény színhelyének megválasztása újabb fejezettel gazdagította az SPD előnytelen döntéseinek egyre hosszabb listáját. Gerhard Schröder két fontos céllal vágott neki az összesen négy állomásból álló regionális sorozatnak: megértetni a bázissal, hogy az új követelményeknek megfelelő modernizálást egy nevezőre lehet hozni a szociális igazságosság ideológiájával, és hogy a párt belső egységét helyre kell állítani a szociáldemokrata kormánypolitika érdekében. A Rajna-parti dómvárosban uralkodó hangulat szöges ellentétben állt e célkitűzésekkel. A felháborodott bányászok szerint a koalíciós partner Zöldek nyomására létrejött ökoadótörvény a széntermelés létét és munkahelyeiket fenyegeti. A kancellár megérezte a tüntetés fenyegető légkörét, és tartózkodott attól, hogy személyesen jelenjen meg a bányászok előtt, akik azután az SPD-elnököt helyettesítő főtitkárjelölt Franz Münteferinget az „áruló” és a „hazug” jelzőkkel fogadták. Wolfgang Clement – Észak-Rajna-Vesztfália tartományi miniszterelnöke (SPD) – ígéretet tett a tüntetőknek arra, hogy a Bundesratban – a tartományok képviseletében – elutasítja majd a törvénytervezetet, mert azt mind gazdasági, mind energiapolitikai szemszögből helytelennek tartja. E bejelentése ellentétes a kancellár követelésével a párt egységének helyreállítására. A Bundesratban ugyanis a környezetvédelmet szolgáló ökoadótervet kizárólag a kereszténydemokraták vezette tartományok támogatásával lehet zátonyra futtatni. Közben a kongresszusi csarnokban számtalan küldött kritizálta a kormány munkáját. Benjamin Mikfeld – az Ifjú Szociáldemokraták, az SPD utánpótlás-szervezetének elnöke – így fogalmazott: „A kabinet önmagát teszi nevetségessé, amikor nélkülözi a komolyságot, a szavahihetőséget meg a megbízhatóságot.” A kancellár részvételével megrendezett első regionális konferencia tanulsága: az SPD bizonytalan kimenetelű pártkongresszus előtt áll december elején, amelyre a volt elnök, Oskar Lafontaine is meghívást kapott. Esetleges megjelenése és fellépése aligha járul hozzá a Gerhard Schröder követelte belső békéhez.
![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17562779_auto_resized.jpg)
Ursula von der Leyen szájára vette ’56-ot