Szentmártoni János a Hevesi Sándor Színház negyven évvel ezelőtti megnyitása kapcsán tartott gálaesten azt mondta: nemcsak a csillagok kedvező együttállása kellett ahhoz, hogy éppen 1983-ban indult el a zalai színház. Úgy vélte, ehhez kellett egy erős és öntudatos helyi közösség is, amelynek volt elegendő anyagi, szellemi és lelkiereje, elszántsága.
![A zalaegerszegi Hevesi Sándor Színház jelenlegi igazgatója, Besenczi Árpád](https://cdn.magyarnemzet.hu/2023/10/JxCui8G9BbiQgumq_m8nQfjZsqlCB5-QNh5_Xid3TRc/fit/640/360/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2IyMTA2MDVkZDlkOTQwNjFhZjM2NjAxY2JjZjVlMmJj.jpg)
Hozzátette: Zalaegerszeg a hetvenes évek végén lendületes fejlődésbe kezdett, két évtized alatt megduplázódott a lakosság száma, művelődési intézmények, múzeumok és kiállítótermek jöttek létre, sportcsarnok és uszoda épült. „A lelkes, ambiciózus, elkötelezett és erős lokálpatrióta érzelmektől fűtött” helyi közösség – a diktatúra regnálása idején – képes volt a csodára, színházat is teremtett – mondta. Az, hogy a Hevesi Sándor Színház immáron négy évtizede rendületlenül működik és közben százezreknek kínált pótolhatatlan lelki, szellemi és esztétikai élményeket, azt mutatja, hogy a színházalapítók nem pillanatnyi fellángolásból cselekedtek, hanem szilárd alapokra építkeztek – hangsúlyozta a helyettes államtitkár.
Említést tett a nyitóelőadást – Madách Imre Az ember tragédiája című drámáját – rendező, majd az intézményt is igazgató Ruszt Józsefről, valamint utódairól, Halasi Imréről, Stefán Gáborról és a jelenlegi direktorról, Besenczi Árpádról, akik a színművészekkel együtt mind hozzátettek valamit ahhoz, ami ma a Hevesi Sándor Színház.
Besenczi Árpád ünnepi szavai szerint hűségesen és alázattal őrzik azt a lángot, amit Ruszt József lobbantott fel, majd a későbbi igazgatók is továbbadtak.
„A néző és a színész közös együtt lélegzése”, bánat, öröm, siker vagy éppen kudarc, fizikai és szellemi erőfeszítés mellett a sok-sok érzelem közül leginkább a szeretet tartja egyben a színházat – vélekedett.
Vigh László, a térség fideszes országgyűlési képviselője ünnepi beszédében egyebek mellett azt emelte ki, hogy a színház „nevel, oktat, tanít, bemutatja a magyar nyelv szépségeit”.
Balaicz Zoltán polgármester (Fidesz–KDNP) arról beszélt, hogy a nyolcvanas évek elején különleges kulturális pezsgés jellemezte a várost, olyan intézmények épültek, nyíltak, amelyeknek máig meghatározó szerepük van. Közéjük tartozik – a Merő Béla által indított Reflex Színpadra is alapozó – állandó színház megnyitása, amely valójában már 1982-ben, egy előévaddal megkezdte működését.
A zalaegerszegi teátrum örökös tagsági oklevelét vehette át az est folyamán Böhm György rendező, aki a negyven évvel ezelőtti nyitóelőadásnak is közreműködője volt.
A jubileumi gálaesten megkoszorúzták a 150 éve született névadó, Hevesi Sándor szobrát, és nézőként vagy fellépőként részt vett számos olyan művész, aki az eltelt évtizedek alatt megfordult a zalaegerszegi színpadon, mások mellett Nemcsák Károly, Koltai Róbert és Sasvári Sándor.
Borítókép: a zalaegerszegi Hevesi Sándor Színház tánckara színesítette a műsort (Fotó:Katona Tibor)