„A nagy erdőben időnként távoli harci zajt is lehetett hallani. A szovjet lovassági alakulatok támadták az itt és ott felbukkanó csoportokat. Az erdőben lényegében azonban tehetetlenség és összevisszaság uralkodott. Amikor a csoportok találkoztak, egymást kérdezték, hogy mi tévők legyenek. Inkább tisztek, civilek, németek voltak a mozgó, vándorló csoportok. Legénységi állományt ritkábban láttam. Inkább tisztekhez beosztott küldöncök kísérték a csoportosulásokat. Inkább ösztönösen, mint szervezetten kialakult az az elképzelés, hogy az éj folyamán tovább kell vonulni nyugat felé.
![](https://cdn.magyarnemzet.hu/2024/08/WWgQ0h36jZsqiJcowDf8FK_LLmddcGSy-Jg1k4tkldU/fill/550/310/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50Lzk2ZDg3OWQwODAzNjRlNDc4NTllNjE3ODhiNDk3ZjA0.jpg)
Terrorizmus egy abszurd korban
A politikai elit által irányított akciók sorozata már a mindennapi biztonságunkat fenyegeti.