Ripacs, pojáca, paprikajancsi. Már definíció szerint is. Rossz színész, aki nem átéléssel játssza a szerepét, hanem hatásvadász, feltűnő mozdulatokkal túlzásokba esik. A szerep érzelmeit, indulatait csak megjátssza. Nevetséges ember, aki éretlenül bolondozik, ostobán viselkedik mások jelenlétében. Első ránézésre színes, érdekes, de belül végtelenül üres, semmitmondó. Ha megkérdeznénk, kire illik ez a leírás, Magyarországon tíz emberből hat kapásból rávágja a nevet, ami egyben a gátlástalan hazudozás szinonimája is.
![](https://cdn.magyarnemzet.hu/2024/09/5vqbPWEqVXBQAjzHKHau-5dfYx3APm_pFUMLd_x0UGs/fill/550/310/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzMxYTI5YzFlYzZkZTQ1YzE4YTgxYWZjYmQzODhmNmZh.jpg)
Szivárogtatás
Ha valaki valóban rá akar jönni, milyen gondolatok határozzák meg hazánk első emberének tetteit, annak az összefüggésekre kell koncentrálnia.