Több mint hetven esztendővel a második világháború után természetesen nem túlélőket, hanem halottakat keresünk. Már nem apákat, férjeket, testvéreket, hanem nagy- és dédapákat. Családi keretből történelmibe átlépve a Szovjetunióba elhurcolt magyar foglyokat és kényszermunkásokat. November 25. az ő emléknapjuk, ami idén azért több múltba révedésnél, fakuló alakok és események előtti tisztelgésnél, mert a Magyar Nemzeti Levéltár december 1-jéig, jövő vasárnapig 682 131, szovjet lágerekben raboskodott honfitársunk nyilvántartási másolatát kapja meg autentikus moszkvai forrásból. A részletek bizonyosságát, háromnegyed évszázad kétségeit követően. Hétszázezer kartonba sűrítve hétszázezer élet, háromszázezer halál, személyenként két-három mai érintettel számolva másfél-kétmillió várakozó.
![](https://cdn.magyarnemzet.hu/2024/09/DRttb_KyA7FLCta17WFpPl823AKcb5lGJzmlhYFVdu8/fill/550/310/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2E0ZjVhNDVmYjBjNzRhMzY4OGM0NDZjY2M4OGEyMDAx.jpg)
A németeknél betelt a pohár
A tartományi választásokon a berlini kormány megsemmisítő vereséget szenvedett.